Herstory – Divine, a 20. század (majdnem) leggyönyörűbb drag queenje
Minden művészeti formának megvannak a maga emblematikus, nagy alakjai. Az elsők között jut eszünkbe Mürón és Auguste Rodin, ha szobrászatról, Frida Kahlo és Pablo Picasso, ha festészetről, Johann Wolfgang von Goethe és Ady Endre, ha költészetről van szó. E törvényszerűség alól a drag sem kivétel. Noha végigkíséri az emberiség majdnem teljes történelmét, a számunka is fogyasztható és élvezhető örökséget a modern kori drag kultúra úttörői hordozzák. És e képzeletbeli glitteres, szivárványos tortából jókora szeletet hasít ki az összehasonlíthatatlan Divine.
![](https://humenonline.hu/wp-content/uploads/2018/07/Miss-Divine-4.jpg)
Eredeti nevén Harris Glenn Milstead 1945 végén született Baltimore-ban. Már születésekor különlegesnek számított, hiszen édesanyja többször elvetélt, gyermekei közül csupán Glennt tudta kihordani. A kövérkés fiúnak sanyarú gyerekkor jutott: az iskolában sokat gúnyolták, mert nemcsak túlsúlyos volt, hanem nőies viselkedésű, ami miatt az ötvenes évek Amerikájában bárki – főleg gyermekként – könnyen céltáblává válhatott. Középiskolásként aztán érdeklődése a kertészet, a kozmetika és a színjátszás felé fordult. Szülei megértéssel és elnézéssel bántak gyermekükkel, és az iskola befejezése után egy fodrászszalont rendeztek be számára, ahol öt-hat évig dolgozott. Ő azonban egyáltalán nem fodrászként, hanem sokkal inkább színészként képzelte el az életét. A sors is így akarhatta, hiszen Glenn egyetlen igaz barátja – aki néhány háztömbre lakott tőlük – nem más volt, mint John Waters, a későbbi legendás filmrendező.
Divine 1966-ban játszotta első filmszerepét a Waters által rendezett Roman Candles című rövidfilmben. Ekkor vette fel az őt élete végéig elkísérő művésznevét és Waters, valamint sminkese ekkor alkották meg Divine kissé ijesztő imázsát, amely aztán védjegyévé vált. „A világ leggyönyörűbb nője, legalábbis majdnem” – jellemezte gyakran jóbarátja. Waters későbbi alkotásainak köszönhetően Divine személyéhez gyakran ízléstelen és visszataszító cselekedetek kapcsolódtak. Jó példa minderre legismertebb közös alkotásuk, az arcpirítóan polgárpukkasztó 1972-es Rózsaszín flamingók, amelynek egyik jelenetében Divine félreérthetetlenül bemutatott orális szexet folytat a fiát alakító szereplővel, egy másik epizódban pedig látható élvezettel kutyaszart fogyaszt. Az évekkel később Magyarországon is bemutatott film ma már kultikus alkotásnak számít, a maga idejében pedig az Amerikai Egyesült Államok legendás éjszakai filmbemutatóinak egyik sikerdarabja volt.
![](https://humenonline.hu/wp-content/uploads/2018/07/divine-06.jpg)
Bár a produkciók kétségtelenül hírnevet hoztak Divine-nak, de milyen hírnév volt ez? Ő inkább szabadult volna a kétes imázstól. Próbálkozott diszkóénekesi pályafutással, de továbbra is szerepeket vállalt Waters alkotásaiban – tény, hogy jóval visszafogottabb szerepeket. Említésre érdemes azonban az amerikai középosztály kifigurázásáról szóló 1981-es Poliészter, amely eredetileg „szagos film”-nek készült. A nézők a mozikban számozott illatmintákat kaptak, amelyeket a megfelelő jelzésekre kellett „aktiválniuk”. Mivel szellentésekre is sor került, érdemes elképzelni, miféle szagok terjengtek a film végére a vetítőteremben. Az 1988-as Hajlakk a fentiek után kifejezetten ártalmatlan, zenés-táncos produkció, amelyben az akkor már diszkócsillagnak számító Divine mellett olyan popsztárok kaptak még kisebb-nagyobb szerepet, mint a Blondie énekesnője, Debbie Harry, vagy az egykori Sonny and Cher duó férfi tagja, Sonny Bono. Divine férfi és női szerepet is játszott. Emellett rendszeresen fellépett színházi darabokban, sőt dokumentumfilmben is szerepelt és a korabeli pletykák szerint A kis hableány Walt Disney-féle adaptációjában a gonosz Ursula karakterét is róla mintázták.
A nyolcvanas évek elején új oldaláról, énekesként mutatkozott be a közönségnek. Karrierje tulajdonképpen egy véletlennek köszönhető: 1979 októberében meghívták egy floridai éjszakai klubba, amelynek tulajdonosai alaposan félretájékoztatták a közönséget. Ígéretet tettek rá, hogy Divine énekelni fog, ám a sztár nem erre készült, és feldúltan távozott. Menedzsere, Bernard Jay azonban jó ötletnek tartotta az éneklést, és még ugyanabban az évben a Wax Trax Records stúdiójában felvették a Born to be Cheap című kislemezt. Később két nagylemeze is megjelent. Divine albumai érthető módon a melegdiszkókban voltak különösen sikeresek, de több dala a hivatalos slágerlistákra is felkerült. Különösen a You Think You’re A Man lett nagy sláger: az angol sikerlistán a 16., az ausztrálon a 8. helyig jutott. Divine-t még a BBC híres Top of the Pops című műsorába is meghívták, de a fellépésnek sajnos annyi negatív visszhangja volt (rengeteg néző telefonon adott hangot felháborodásának), hogy a csatorna elállta további szereplésekre való felkéréstől.
1988-ban egy epizódszerep erejéig még megjelent volna a Fox új sorozata, az akkor egy éve futó Egy rém rendes család-ban, de a figurát már nem tudta eljátszani. Túlsúlyosságával összefüggésben egyre több egészségügyi problémája lett, alvászavarai és memóriagondjai voltak, kedélyállapota szélsőségesen változott, visszatérő szívproblémák kínozták.
A sok nehézség depresszióhoz vezetett, amiből Divine marihuánafogyasztással próbált szabadulni, azonban túlságosan is a szer rabjává vált. Menedzsere talált rá holtan szállodai szobájában, 1988. március 7-én. A People magazin által Az Évszázad Drag Queenjének kikiáltott Divine 42 évet élt.
Waliduda Dániel
Instagram: @waliduda