„Sokkal nagyobb a tétje a Magic Mirrornak, ahogy itthon elfojtják a közösséget”
Interjú Ujvári-Pintér Györggyel, a Magic Mirror főszervezőjével
Megnyitotta végre a kapuit a Sziget Fesztivál. A hatnapos rendezvényen az idei évben is felhúzták a Magic Mirrort, ahol az LMBTQ-közösséget érintő, valamint hozzájuk közel álló témák és programok várják az érdeklődőket. A szivárványsátor története, célja és sokszínűsége kapcsán a Magic Mirror főszervezőjével, Ujvári-Pintér Györggyel beszélgettünk.
Mióta létezik a Magic Mirror sátor és milyen céllal jött létre egykor?
A Magic Mirror 2001 óta létezik. Az volt induláskor a célja, hogy csökkentse a Magyarországon erősen jelenlévő homofóbiát, hogy a többségi társadalom számára megmutassa azt, hogy a melegek sem mások annyira, mint bárki. Akkoriban ez egy időszerű célkitűzés volt, minden ok megvolt rá. Ám idővel a cél változott, ahogy a társadalom is. Még akkor is, ha ezt nem mindig érezzük egyértelműen.
A mai Magyarországon az utóbbi időben ez sajnos ismét fontos céllá vált. Mi mást kínál még a sátor?
Valóban, a homofóbia ellen továbbra is küzdünk, a kerekasztal-beszélgetésekkel például nyitottságra próbáljuk ösztökélni a résztvevőket. Mindeközben kialakult egy másik fontos szempont is, hogy referenciapontot jelentsünk a közösség egész részének. Vannak, akik a popkultúrát, mások az alternatívat szeretik, a közösségben a melegeken kívül vannak transzok, aszexuálisok, stb. A cél az lett, hogy a programkínálatunk teljes egészében leképezze ezt a sokszínűséget, hogy mindenkihez szólni tudjunk, a kultúránk minden részét be tudjuk mutatni valamilyen formában.
Te 2017-ben kezdtél dolgozni a Magic Mirrornál, a 2018-as program már teljesen a te kezed munkáját dicséri. Miben változott a Magic Mirror az érkezésed óta?
A Magic Mirrort valóban 2017-ben kezdtem, ám a Szigetnek 2002 óta dolgozom. Az évek során alaposan megismertem a fesztivál szemléletmódját, a Magic-ben pedig több éven át fellépő voltam korábban, így nem volt teljesen idegen a koncepció. Úgy gondoltam, ez egy szép feladat és kihívás is egyben. Az én víziómhoz kötődik például, hogy elsősorban a közösséghez beszéljünk és minél szélesebb rétegekhez szóljunk. Hogy behozzunk olyan programokat is, amelyeket nem feltétlenül ért a heteró közönség, de a meleg közönségnek egyértelmű. Magán a struktúrán ugyanakkor nem változtattam. Mindennap van filmvetítés, kerekasztal-beszélgetés, Sziget Comedy, koncertek és kortárs táncbemutatók, este 11 órakor pedig jön a fő attrakció, majd az éjszaka buli.
Rátérve az idei programkínálatra, mit ajánlanál elsősorban azoknak, akik terveznek ellátogatni a Magic Mirrorba?
A main show-t mindenkinek látnia kell, az az egyetlen program, amely állandó – hat éjszakán keresztül minden este 11 órától. Angliából érkezik hozzánk a Queenz – The Show with Balls! csapata, amelynek tagjai élőben énekelnek, táncolnak és a legnagyobb „gay” slágereket viszik színpadra dragbe öltözve. A szlogenjük az, hogy „úgy énekelnek, mint Whitney és úgy táncolnak, mint Britney”.
![](https://humenonline.hu/wp-content/uploads/2023/08/Queenz1.jpg)
Melyik program idén az egyéni kedvenced?
Nehéz egyet kiválasztani, úgyhogy kapásból kettőt mondanék. Először is nagyon kíváncsi leszek, hogy a közönség számára mit üzen majd Lluís Garau szombat esti előadása, amelyben a meleg férfiak szexhez való viszonyát vizsgálja és kritizálja, különösen az internetes ismerkedés és a webcam-szex viszonyában. A másik pedig vasárnap éjszaka a Fun to the Front zenei műsor, amelynek során magyar női DJ-k lépnek színpadra. Fontos volt, hogy nekik külön biztosítsunk egy éjszakát, a DJ-világ ugyanis eleve férfiorientált, így kevés lehetőséget kapnak a nők, sokszor nem is veszik őket komolyan. LMBTQ-perspektívából úgy gondolom, fontos, hogy nekik is teret adjunk, mert nekünk mindenféle előítélet ellen erősen kell küzdenünk. Ezen felül zeneileg is nagyon kedvelem a három DJ-t, akik egymás után játszanak majd. Mindegyikőjüknek elég erős a karaktere és a hangulata, így egy elég sokoldalú zenei estének nézünk elébe, míg előtte nap egy elgondolkodtató, mégis szórakoztató előadásnak lehetünk tanúi.
Vannak olyan különleges programok is, amelyeket még kiemelnél?
Nagyon különleges lesz még a balti napunk, amikor közelebbről bemutatjuk a balti országokban jelenlévő LMBTQ-helyzetet. Lesz filmvetítés, drag show, egy koncert a Baltikumból, illetve két DJ. Ez a nap egy nagyon erős színfolt lesz, mert Magyarországon sajnos nem sok fogalmunk van arról, hogy mi zajlik ott. Az onnan érkező művészeknek kevés lehetőségük van megmutatkozni, különösen az LMBTQ-előadóknak.
Rajtuk kívül a Queens Brunch Vienna, valamint LaSol fellépése is izgalmasnak ígérkezik. Előbbiek Bécsben brunch eseményeket szerveznek, pontosabban egy-egy brunch keretében tartanak drag fellépéseket. Őket szombaton és vasárnap is láthatják az érdeklődők délután 13 órától, amikor ingyen harapnivalókat is felszolgálunk, illetve a bárban is bőséggel lehet fogyasztani. Velük szemben LaSol egy katalán transznemű énekesnő, akinek táncos koncertje szívbemarkolóan szépnek ígérkezik. Az előadásában gyönyörűen kifejezi a spanyol zenei kultúrát, hatalmas reménységgel bír.
Végül, de nem utolsósorban a magyar közönség örömére idén Lady Dömperék is visszatérnek a Magic Mirrorba, az első éjszaka, azaz csütörtökön lépnek fel.
![](https://humenonline.hu/wp-content/uploads/2023/08/LaSol.jpeg)
Korábban több pontban is említettél filmvetítéseket. Közülük melyeket ajánlanád?
Kifejezetten hiánypótló alkotás a Joyland című film, amelyet az első délután vetítünk le. Ez egy pakisztáni film egy transznemű művészről. A film elég jól felülírhatja az előítéleteinket arról, hogy hogyan néz ki Pakisztán. Egy erős városi kultúrát, az ország egy kortárs oldalát ismerhetjük meg a vásznon. Ezen kívül a művész drámája is egy nagyon különleges történet.
Mi alapján rakjátok össze a programokat?
A délutáni filmvetítések témáját szeretjük összekapcsolni az aznapi kerekasztal-beszélgetések témájával. A csütörtöki beszélgetést például egy transznemű témának szenteljük rögtön azután, hogy levetítjük a Joylandet. A pénteki Drifter című filmet például már nem a beszélgetéshez, hanem az esti show-hoz kapcsoltuk. Éjszaka ugyanis olyan fellépők lesznek, akik kötődnek Berlinhez, majd utoljára is két olyan DJ lép színre duóban, akik a berlini Berghainban szoktak fellépni. A Drifter pedig pont azt a világot mutatja be, amelyet az éjszakai programok hoznak el a Magic Mirrorba.
Ha jól értem, mindennap próbáljátok összepárosítani a hasonló tematikájú, vagy valamilyen formában összekapcsolódó programokat.
A szombati kerekasztal-beszélgetés például a Construction of Love címet viseli, amelyben szerettük volna, ha a szombati táncelőadás koreográfusa is megszólal, így azt a kettőt egy napra tettük. Próbálunk itt-ott tematikusak lenni, de a szabadságunkat sem akarjuk szigorúan bekorlátozni egy-egy fix tematikára, hiszen akkor pont a sokszínűség veszne el. A balti nap idén az egyetlen igazán tematikus nap, de az nagyon hiánypótló is.
A tematikánál maradva, általában mi alapján áll össze a kerekasztal-beszélgetések vendégköre?
Kanicsár Ádámmal minden évben október környékén összedugjuk a fejünket, hogy megvitassuk, milyen tendenciákat látunk, milyen témákat találnánk érdekesnek a következő évben a Mirror Talks-on. Ő eleve javaslatokkal érkezik, majd együtt átrágjuk magunkat ezeken, és átgondoljuk, hogy melyek kapcsolhatók össze egyetlen beszélgetésben, illetve mi az, amiből a következő évben egy kicsit kevesebb legyen. A megbeszélt tematikákat végül ő mélyíti el, ő dolgozza ki. A balti napon tartott East of Pride című kerekasztal-beszélgetésen például szó lesz arról, hogy egy pride-nak mennyire más a szerepe itthon, mint nyugaton.
Igen, sokszor hallani, hogy míg máshol egy jó buli, idehaza még mindig inkább a politikáról szól.
Pontosan. Magyarországon a mai napig egyfajta emberjogi tüntetés, míg a nyugati országokban inkább ünneplés. Ez a hazánkra nézve részben szomorú, részben értékelendő, hogy a pride megtartotta az eredeti célját. Vannak ugyanakkor olyan városok, mint például Barcelona, ahol jelen van a kettősség, ennek nyomán két pride-ot szerveznek. Az egyik a buliról szól, a másik a tüntetésről. Spanyolországban ugyanis annak ellenére, hogy jogi egyenlőség van, jelen vannak egyéb társadalmi problémák, amelyekre fel kell hívni a figyelmet. Persze könnyedebb beszélgetések is vannak a hat nap alatt, például, hogy hogyan jelenik meg a genderfluiditás a divatban, illetve a szexualitás és a szexuális kultúrát feszegető témák is bekerülnek a programba. Az utolsó napon például középpontba kerül a chemszex témája is.
A koronavírus-járvány óta mintha sokkal nagyobb arányban lenne jelen ez a probléma. Vagy csak többet hallunk róla?
A közelmúltban feltűnően nagy arányban kezdett megjelenni a meleg férfiak szexualitásában a szerhasználat, éppen ezért szó lesz többek között arról, hogy miért lett ennyire vonzó, miközben jelentős egészségügyi és társadalmi problémákat generál. A tudatmódosítás gyakorlatában a gyönyör fokozásán túl például erős szerepet játszhat az a mértékű, homofóbiával kapcsolatos stressz is, amellyel a hazai melegeknek nap mint nap meg kell küzdeniük.
Nemcsak ennek a kerekasztal-beszélgetésnek, hanem az összes többi, eddig taglalt programnak és azok összekapcsolásának a megszervezése elég összetett munkára mutat. Hogy mindez megvalósuljon, mennyivel előre kezditek a szervezést?
Ez egy folyamatos, egész éves munka. Nemrég például Bécsben válogattam kortárs táncdarabokat 2024-re. Már most kezd összeállni a jövő évi program, vannak fix fellépők, akikkel kapcsolatban vagyok, bár még nem szerződtünk. A nemzetközi fellépőket januárig, a teljes programot márciusban zárom le, de már az őszi, téli időszak folyamán összeáll a program.
Mit ad a Magic Mirror az ideérkező fellépőknek?
Azok a művészek, akik több napra jönnek, szakmai kapcsolatokat tudnak kiépíteni egymás között. Néha elég szoros barátságok is kialakulnak, illetve eszmét cserélhetnek arról, hogy mik a tapasztalataik a saját országukban. A magyar fellépők például mindennap tartanak workshopot a helyszínen, segítenek megérteni a helyzetet a magyar politikát illetően. A szivárványsátor ekkor egyfajta networking ponttá alakul, amivel többek között azt is segítjük, hogy hazánk is jobban benne legyen az európai véráramban LMBTQ-vonalon.
Számodra mit jelent ma a Magic Mirror?
Nekem a mai napig fontos, hogy kulturális menedzserként adni tudjak valamit a jelenlegi nehéz helyzetben lévő LMBTQ-közösségnek. Nem itthon élek, és mindig küzd bennem a gondolat, hogy egy ilyen rossz helyzetben itthon kellene lennünk és együtt küzdenünk azért, hogy jobb legyen a jövőnk. Azáltal, hogy a Magic Mirror felelőse és programszervezője vagyok, lehetőségem nyílik arra, hogy egy sokkal nyitottabb társadalomból nézve próbáljam segíteni a közösségünk helyzetét. Noha komplikáltabb külföldről dolgozni, és a Sziget látogatóinak többsége külföldi, a munkámmal talán így is hozzá tudok tenni valamit az itteni helyzet esetleges javításához. Tavaly is azt láttuk, hogy sokkal nagyobb tétje lett a Magic Mirrornak azáltal, hogy itthon egyre jobban elfojtják a közösséget, miközben a Sziget a szabadság szigete. Itt ezt a szabadságfokot próbáljuk a lehető legjobban kimaxolni.